Traducerea și adaptarea Richard Nasta @ RoSA pentru www.rosa-team.ro
Ești atent?
Bun.
Dacă nu asculți cu atenție, vei pierde informații,
informații importante.
Nu voi face pauză.
Nu mă voi repeta și nu mă vei întrerupe.
Pentru faptul că stai unde ești acum și eu stau unde sunt acum,
crezi cumva că tu ești în control a ceea ce urmează să se întâmple.
Te înșeli.
Eu sunt în control.
Pentru că știu lucruri pe care tu nu le știi.
Geamul e spart.
Casa a fost jefuită.
Trimite aici un detectiv, da?
Ceea ce vreau de la tine este o promisiune.
Vei asculta cu atenție și nu mă vei judeca decât după ce am terminat.
Dacă nu poți face promisiunea asta, te rog să părăsești camera.
Intră.
Dar dacă alegi să rămâi, ține minte că tu ai ales asta.
Ce se întâmplă de acum încolo nu-i responsabilitatea mea.
E a ta.
Fii atent.
Ce-s toate astea, atunci?
Turing, Alan.
Profesor la King.
Se pare c-a fost un jaf.
A ce?
Asta-i chestia. Nu lipsește nimic.
Ce caută în Manchester?
Ceva legat de mașinării.
Legat de proiectul NPL.
Am verificat, dar nu spune că se ocupă de el.
Profesore Turing?
Detectivul Nock, poliția din Manchester.
Sergentul Steahl îmi spune că s-a dat aici o spargere, seara trecută.
Profesore Turing?
Dați-vă înapoi și nu respirați puternic.
- Să respirăm? - Cianură nediluată.
Nu trebuie decât un strop să te omoare.
Dezamăgitor.
Poftim?
Mă așteptam la altceva.
Sergentul Steahl, cred doar eu, sau ai și tu impresia
că suntem jigniți?
Noaptea trecută, ai avut o intrare prin efracție.
Vecinul tău, dl Springborn, a făcut o reclamație cu privire la zgomot.
A spus c-a fost mare zarvă aici.
Însă tu spui că n-a fost nimic furat.
Ciudat. Ce zici să ne spui ce s-a-ntâmplat, iar noi îl vom prinde pe cel te-a jefuit?
Domnilor, nu cred că l-ați găsi pe acest tip dacă ar veni și v-ar scuipa-n față.
Ce putem face, nu-i să-l urmărim, ci dacă aș avea o menajeră ar fi minunat.
Decât unul din voi n-are o femeie în mașină, vă sugerez să mă lăsați în pace.
Cum spui tu, profesore Turing.
Mult noroc cu cianura.
Îți dau o liră dacă-mi poți spune un om mai insuportabil decât el.
A părut cam forțat, nu-i așa?
Nu știu ce vrei să spui.
Dacă nu vrei ca cineva să-ți umble prin lucrurile personale,
începi să vii cu o minciună de genul.
Spune-mi că nu crezi că-i suspicioasă problema.
Nu cred că-i suspicioasă.
Un profesor misterios care nu admite că ceva i-a fost furat din casă?
Cred că Alan Turing ascunde ceva.
S-a declarat război!
800.000 de copii sunt evacuați!
Bombele germane sunt pregătite!
Luați ziarul și aflați!
Știri proaspete!
S-a declarat război!
800.000 de copii evacuați!
Bombele germane sunt pregătite!
În această dimineață, ambasadorul englez din Berlin
a dat guvernului german un ultimatum,
iar dacă nu auzim veste din partea lor până la ora 11:00,
între noi va exista război.
Trebuie să vă spun că nu am crezut că se va ajunge aici.
Și că, consecvent, această țară este în război cu Germania.
Pentru a doua oară în viețile noastre, suntem... în război.
Actele, vă rog.
Ce cauți aici?
Doamna mi-a spus să aștept.
În biroul meu?
Ți-a spus să bei și-o ceașcă de ceai cât timp ești aici?
Nu, nu mi-a spus.
Se pare că nu ți-a spus nici că a fost un banc.
Trebuia?
Cine ești?
Alan Turing.
Turing.
Matematicianul.
Așa-i.
- Cum de-am ghicit? - N-ai ghicit.
Ai citit numele de pe acea hârtie.
Facultatea Kings, Cambridge.
Se spune c-ai fost o minune la orele de matematică.
Nu cred că pot spune asta, dle...
- Câți ani ai, dle Turing? - 27.
Și câți ani ai avut când ai devenit student la Cambridge?
- 24. - Și câți ani ai avut
când ai publicat acel articol care are un titlu de abia-l înțeleg?
- 23. - Și nu crezi
că asta de face să fii o minune?
Newton a descoperit teorema binomială la 22 de ani.
Einstein a scris 4 pagini ce-a schimbat lumea la vârsta de 26 de ani.
Din câte-mi amintesc, de abia am putut fi-n rând cu ceilalți.
Dumnezeule, ești serios.
Preferai să spun un banc?
Nu cred că știi ce-s alea.
Mi se pare greu de crezut că-s cerințe pentru angajare, dle...
Comandant Denniston, armata regală.
Bun, dle Turing, să zicem că te cred.
De ce vrei să lucrezi pentru guvernul majestății sale?
Nu vreau, pe bune.
Ești pacifist?
Sunt... nesigur cu privire la violență.
Realizezi că la 1.000 km față de Londra există acest măscărici pe nume Hitler,
care vrea să acapareze întreaga Europă în tiranie?
Politica nu-i punctul meu forte.
Pe bune?
Cred c-am stabilit cel mai scurt interviu din istoria armatei engleze.
Mama spune că înseamnă ceva să fii cel mai bun matematician din lume.
- Din lume? - Da.
Știi câți oameni am respins pentru acest program?
- Nu. - Așa-i,
pentru că suntem un program foarte secret.
Dar îți spun, pentru că suntem prieteni, că săptămâna trecută,
am respins unul din cei mai mari lingviști din țară.
Știe limba germană mai bine decât orice neamț.
Eu nu vorbesc germană.
Poftim?
Eu nu vorbesc germană.
Cum naiba vrei să decriptezi comunicațiile germane dacă nu...
dacă nu vorbești germana?
Sunt extrem de bun la rebusuri.
- Margaret! - Codurile germane sunt un puzzle.
Un joc, la fel ca orice alt joc.
- Margaret, unde ești? - Și sunt foarte bun la jocuri.
La puzzle.
Și ăsta-i cel mai dificil puzzle din lume.
Margaret!
Pentru Dumnezeu.
Cu siguranță, ăsta-i un banc.
Mi-e teamă că nu știu ce-s alea, Comandant Denniston.
Să ai un drum plăcut înapoi în Cambridge, profesore.
Mașinăria Enigma.
M-ai chemat?
Cu asta vă ocupați.
Programul secret de la Bletchley.
Încercați să spargeți codul mașinăriei germane, Enigma.
Ce te face să crezi asta?
E cel mai mare dispozitiv de criptare din întreaga istorie,
și germanii îl folosesc pentru toate comunicațiile majore.
Dacă aliați sparg codul mașinăriei Enigma, atunci...
Acest război ar fi unul scurt.
Normal că la asta lucrați.
Dar nu ați ajuns nicăieri.
Dacă ați fi ajuns, n-ați angaja criptografi care termină facultatea.
Ai nevoie de mine mai mult decât am eu de tine.
Îmi place să rezolv probleme, Comandante.
Și Enigma este cea mai dificilă problemă din lume.
Nu, Enigma nu-i dificilă; e imposibilă.
Americanii, rușii, francezii, germanii, toți cred că Enigma-i imposibilă.
Bun.
Lasă-mă pe mine să încerc, și vom afla dacă-i așa, nu?
Bun venit în Enigma.
Detaliile fiecărui atac surpriză, fiecare convoi secret
și fiecare vas din oceanul Atlantic intră în acea chestie.
Și de acolo ies doar prostii.
E frumoasă.
Este însuși moartea.
Aparatele noastre interceptează sute de mesaje zilnic,
fiind ascultate de domnișoarele din armata regală însă mesajele-s prostii.
Doar când le tastezi înapoi în Enigma au vreun sens.
Dar avem o mașinărie Enigma.
Da, serviciile poloneze au scos-o din Berlin.
Și care-i problema?
Pui mesajele interceptate înapoi în mașinăria Enigma și vei...
Nu-i atât de ușor, da?
Având mașinăria Enigma nu te ajută să decodezi mesajele.
Foarte bine, dle Turing.
Pentru a decoda un mesaj, trebuie să știi setările mașinăriei.
Nemții schimbă setările în fiecare zi, pe la miezul nopții.
De obicei interceptăm primul mesaj la ora 06:00 dimineața,
iar de acolo mai ai, exact 18 ore să spargi codul
înainte să se schimbe și apoi s-o iei de la capăt.
Cinci rotoare.
Zece cabluri conectate.
- Asta-i... un milion... - Sute de milioane...
Nu, nu, m-am prins.
Sunt milioane, foarte multe milioane.
Sunt peste 150 de milioane, de milioane de posibilități de setări.
Foarte bine.
159 mai exact.
Dacă vrei să știi exact, sunt 159 cu 18 zerouri după.
De posibilități.
În fiecare zi.
Domnilor, întâlniți-l pe Hugh Alexander.
L-am ales personal
- să conducă echipa asta. - Nu cumva tu...
Dl Alexander a câștigat campionatul mondial de șah al Angliei.
De două ori.
Nu ești singurul care-i bun la jocuri, dle Turing.
Vom lucra împreună?
Prefer să am propriul birou.
Sunteți o echipă și veți lucra ca una.
Nu am timp să mă explic de nenumărate ori,
și mi-e teamă că acești oameni m-ar încetinii. Dacă nu vă puteți
juca împreună, mi-e teamă că nu te putem lăsa să te joci deloc.
El e Stewart Menzies, MI6.
Sunt doar 5 divizii ale armatei.
Nu există MI6.
Exact.
Așa te vreau.
Dle Turing, știi câți englezi au murit datorită Enigmei?
Nu, nu știu.
Trei...
În timp ce am avut discuția asta.
Uite, altul.
Sper să nu fi avut familie.
Acest război de care-ți spune Comandantul Denniston,
nu-l câștigăm.
Sparge codul și vom avea o șansă.
Să lăsăm copii cu noua lor jucărie?
Bun, domnilor...
Să ne jucăm.
Jocul a fost unul ușor.
Fiecare mesaj german, fiecare atac surpriză,
fiecare bombardare, fiecare atac naval...
Pluteau prin aer.
Prin semnale radio care...
Orice elev cu un dispozitiv putea să le intercepteze.
Problema a fost că ele erau codate.
Erau peste 159 de milioane, de milioane de setări a Enigmei.
Tot ce trebuia să facem era să încercăm una.
Dar dacă am avea 10 oameni verificând o setare pe minut
timp de 24 de ore zilnic, șapte zile pe săptămână,
câte zile credeți că ar dura să verificăm fiecare setare?
N-ar fi zile, ar fi ani.
Bună dimineața.
20 de milioane de ani.
- Pentru a opri un atac, - Mulțumesc.
am fi avut nevoie să verificăm 20 de milioane de ani de setări
în 20 de minute.
Sunt flămând.
Prânzul?
Sfinte Sisoe. Ce-s cu femeile astea și pălăriuțele lor?
Noi băieții, mergem să luăm prânzul.
Alan?
Da?
Am spus că mergem să luăm prânzul.
Alan?
Da?
- Mă auzi? - Da.
Am spus că, asta devine cam...
Începe să devină cam repetitivă chestia.
- Care? - Te-am întrebat
dacă vrei să vii cu noi să iei prânzul.
Nu, nu m-ai întrebat.
Ai spus că mergi să iei prânzul.
Te-am jignit cumva?
De ce-ai crede asta?
Vrei să vii să iei prânzul cu noi?
- Când e timpul pentru prânz? - Doamne, Alan, e doar un sandviș.
- Ce anume? - Prânzul.
Nu-mi plac sandvișurile.
Nu contează.
Știi, să ieși din rutina asta de geniu, trebuie să fii cu adevărat geniu, Alan.
Și totuși, noi suntem cei care fac progrese, nu-i așa?
Da?
Da, noi suntem.
Am decodat un număr mare de mesaje germane
analizând frecvența de distribuție a literelor.
Chiar și-un ceas stricat, are dreptate de două ori pe zi.
Ăla nu-i un progres. E noroc chior.
Eu creez o mașinărie
care ne va lăsa să decodăm fiecare mesaj în fiecare zi, instant.
Cu-i îi este foame?
Să mergem.
Mie mi-e foame.
Ce?
Peter a întrebat cui îi este foame.
Pot să mănânc niște supă, vă rog?
Cum adică, "clasificat"?
Nu, sunt conștient de semnificația literară a cuvântului clasificat.
Ceea ce cer, e de ce un profesor de matematică,
are trecutul militar clasificat?
Da, păi, am să mă calmez.
Scuză-mă, aș vrea să văd niște documente, dacă se poate.
Dosarele dlui Turing.
Alan.
Cei de la agenție m-au trimis.
De neacceptat.
Dacă vrei să discuți plângerea, îți sugerez să-ți faci programare.
Alexand...
Plângere?
Nu, nu, Hugh Alexander
mi-a respins cererea de părți și de echipament necesar mașinăriei mele.
Colegul tău criptograf refuză să lucreze cu tine și tu depui un dosar de plângere.
E inspirat după un aparat de codat polonez.
Doar că de data asta e mult mai avansat.
Dacă nu răspunzi plângerii, n-am ce să-ți fac.
Pune dosarele alea la mine pe birou.
Bine, răspunsul meu e că sunt niște idioți.
Concediază-i și folosește-ți banii să-mi sponsorizezi mașinăria.
Am nevoie doar de 100.000 de lire.
100.000...
De ce construiești o mașinărie?
Este foarte tehnic. N-ai înțelege.
Îți sugerez să faci efortul de-a încerca.
Enigma este...
O mașinărie foarte complex creată.
Problema noastră e că folosim oameni s-o decodeze.
Acum, dar dacă o mașinărie poate să învingă o altă mașinărie?
Nu sună foarte tehnic.
Hugh Alexander e în fruntea acestei echipe; al a spus nu, nu rămâne.
Chiar nu am timp pentru asta.
Ai câștigat vreun război, Turing?
Eu am câștigat.
Știi cum se câștigă?
Prin ordine, disciplină și prin lanțul de comandă.
Nu mai ești în universitate.
Ești ca o furnică într-o lume foarte mare.
Și vei face așa cum îți ordonă ofițerul tău.
Da.
Cine-i ofițerul tău?
Winston Churchill, stă pe strada Downing numărul 10, Londra.
Ai o problemă cu decizia mea, poți discuta cu el.
Dle Menzies!
Mergeți în Londra?
Probabil.
Puteți livra o scrisoare pentru mine?
Îmi pare rău, dar glumești?
Churchill l-a pus pe Alan la comandă?
- E o idee groaznică. - Nu nu.
Pot să dau atunci ordine acestor oameni?
Urăsc să-ți spun asta, dar da.
Super. Keith și Charles, sunteți amândoi concediați.
- Poftim? - Ce?
Sunteți lingviști mediocrii, și sunteți criptografi slabi.
Alan, nu-i poți concedia pe Keith și Charles.
Doar ce-a spus că pot.
Nu, n-am spus asta.
Dar Churchill a spus-o.
Du-te dracului.
Asta-i inuman. Chiar și pentru tine.
Ai fost popular la școală, așa-i?
Problema a început, desigur, cu morcovii.
Morcovii sunt portocalii.
Și mazărea este verde.
Nu trebuie să se atingă.
Știi de ce oamenii adoră violența?
Pentru că te face să te simți... bine.
Oamenii găsesc violența extrem de satisfăcătoare.
Dar îndepărtează satisfacția, și actul devine... monoton.
Turing?
Haide.
Nu fi așa trist.
Lăsați-l să putrezească.
N-am învățat asta de unul singur, desigur.
Am avut ajutor.
Christopher a ajutat.
Alan, ești bine?
Nu-i vina mea.
Morcovii s-au combinat cu boabele de fasole și...
Îmi pare rău.
Nu se va mai întâmpla asta.
Încep s-o ia razna.
M-au bătut doar pentru că-s mai isteț decât ei.
Nu, te-au bătut pentru că ești diferit.
Mama a spus că-s o rață ciudată.
Și are dreptate.
Dar știi, Alan,
câteodată sunt oamenii de la care nu te aștepți,
facă lucruri la care nimeni nu se așteaptă.
Ce facem acum?
Suntem o echipă mică.
Vom avea mai mulți colegi atunci.
Cum plănuiești să faci asta?
Alan Turing, sunt aici să-l văd pe Stewart Menzies.
Foarte bine, dle.
Cine sunt?
De fapt, sunt de tot felul.
Profesori, ingineri, niște studenți.
Și crezi că sunt calificați pentru Bletchley
pentru că sunt buni la făcut rebusuri?
Ei spun că sunt buni, dar vom afla dacă-i așa, nu?
Pentru ajutorul vostru, există un carnețel în dreptul fiecăruia.
Puteți să scrieți notițe dacă doriți.
Domnilor, aveți 6 minute
pentru a terminat acest puzzle, iar eu am să...
Scuză-mă, doamnă, n-aveți voie-n cameră.
Scuze pentru întârziere.
Autobuzul a făcut până.
Pot continua, vă rog?
Mulțumesc. Nu aveți voie aici, doamnă.
Dar am întârziat câteva minute.
Secretarele sunt la etaj.
Camera asta e pentru candidați.
Pot să continui, vă rog?
Și eu sunt un candidat.
Pentru ce poziție?
N-a spus exact în scrisoare.
Da, secretarele sunt la etaj.
A spus totuși că-i ceva secret.
Ce se petrece?
Am rezolvat rebusul care era în ziar și-am primit această scrisoare
care spune că-s un candidat pentru o slujbă misterioasă.
Numele meu e Joan Clarke.
Dră, chiar ați rezolvat singură acel rebus?
Ce te face să crezi că n-am rezolvat rebusul?
- Sunt foarte bună la... - Doamnă,
- Va trebui să vă cer să... - Dră Clarke,
cred că acest lucru este fără îndrăzneala de neacceptat.
Ocupați un loc ca să putem continua.
Mulțumesc.
Acum, după cum spuneam, aveți 6 minute să rezolvați rebusul.
Domnilor și doamnă, începeți.
Șase minute.
E posibil așa ceva?
Nu, mie mi-a luat 8.
Nu-i vorba despre rebusuri.
E vorba despre cum abordezi rezolvarea problemei.
Sări din prima pe ea sau o divizezi în așa fel...
- Ai terminat? - Da.
Cinci minute și 34 de secunde.
Ai spus s-o fac sub șase minute.
Felicitări.
Bine ați venit în serviciul majestății Sale.
Dacă veți spune un cuvânt despre ce am să vă arăt,
o să fiți executați pentru înaltă trădare.
Vă veți minții prietenii,
familia și toți cei pe care-i cunoașteți, cu privire la ceea ce faceți.
Și ce o să facem cu adevărat?
O să decriptăm un cod nazist imposibil de decriptat și vom câștiga războiul.
Ce citești?
E vorba despre criptografie.
Ca un mesaj secret?
Nu secret.
Asta-i partea genială.
Mesaje pe care le poate vedea oricine, dar nu toți știu ce înseamnă
decât dacă au cheia.
Cum de-i diferit față de vorbire?
- De vorbire? - Când oamenii vorbesc între ei,
nu spun niciodată ce doresc cu adevărat.
Spun mereu altceva,
și se așteaptă ca tu să știi ceea ce-au vrut ei să spună.
Doar că eu nu reușesc niciodată.
Cum de-i diferit?
Alan, am un sentiment ciudat că o să-ți prindă bine cartea.
Noapte bună, Alan.
Noapte bună.
Revenind la alea...
Ai grijă cu ele, da?
Nu-s niște jucării.
Ciudat.
Mi se pare că-s jucării.
Jucării de 100.000 de lire.
Ți-a ajuns noul minion.
Jack Good. Ne-am întâlnit...
Unde-i dra Clarke?
Drăguț, nu-i așa?
Nu-i o centrală foarte renumită.
După cum spuneam, e o centrală foarte importantă,
dar nu-i așa renumită.
De fapt, nu-i așa.
Din toate centralele, asta în mare parte...
De ce nu ești la Bletchely?
Mulțumesc foarte mult pentru vizită, dle Turing.
- Cum a fost călătoria? - Strânge-ți lucrurile și hai să mergem.
Îmi pare rău, dar nu vă pot accepta această ofertă.
Credem că acel post nu-i atât de bun.
Ai câștigat diplome în matematică.
Dar nu am avut oportunitatea să mă fac remarcată.
Aparții de Bletchley.
Îmi pare rău, dar pentru cineva în poziția mea,
de-a locui...
De-a lucra într-o centrală atât de departe de casă,
cu toți acei bărbați...
Ar fi...
Indecent.
Ce naiba înseamnă asta?
Avem un grup de femei tinere care sunt traducătoare sau asistente.
Locuiesc toate împreună în oraș.
Ar fi un mediu mult mai bun?
Aș lucra cu aceste femei?
Da.
Femei minunate. Organizează evenimente sociale
la biserica St. Martin.
Toată chestia e foarte...
Decentă.
Nu vei avea pază proprie, desigur, așa că va trebui să improvizăm.
De ce mă ajuți?
Pentru că un singur lucru din întreaga lume contează... înțelegi?
Și anume să batem Enigma.
Dar dle Turing...
De ce mă ajutați?
Câteodată, oamenii de la care nu se așteaptă nimeni,
fac lucruri neașteptate.
Dle.
- Ce-i asta? - Dosarul clasificat al lui Alan Turing.
- E gol. - Exact.
- E un plic gol. - Da.
Se pare că nu te lași păgubaș, nu?
Istoricul lui Alan Turing nu doar că-i clasificat,
dar el nici măcar nu există.
Asta înseamnă că cineva a scăpat de ele.
Le-a șters. Le-a ars.
Și persoana care a intrat și n-a furat nimic?
Guy Burgess și Donald Maclean.
Spionii din ziare?
Spionii ruși.
Dar la început au fost profesori, așa-i?
Ridiculizați la Cambridge,
apoi s-au alăturat susținătorilor comuniști,
apoi afacerilor externe, apoi a spus informații
lui Stalin în timpul războiului... iar acum,
te mai poți gândi la cineva care a fost la Cambridge,
apoi a apărut ca fiind marcat ca și clasificat după război?
Crezi că Alan Turing ar fi un spion rus?
Cred că...
Cred că se întâmplă ceva serios în fața ochilor noștri.
Nu ai vrea să afli ce anume?
Bun venit, doamnelor.
Urmați-mă.
Unii oameni au crezut că suntem în război cu nemții... greșit.
Eram în luptă cu timpul.
Anglia murea de foame.
Americanii trimiteau săptămânal, peste 100.000 de tone de mâncare,
dar germanii ne trimitea pâinea cea de toate zilele, pe fundul oceanului.
Eșecul nostru era anunțat la miezul nopții.
Iar sunetul ne văna și cele mai îndepărtate vise.
Tic, tac.
La naiba!
- Ce s-a întâmplat? - Miezul nopții...
Toată munca pe care am făcut-o astăzi, e nefolositoare.
Dar nu-ți face griji, mai avem câteva ore până când începe să vină mesajul...
Și apoi o vom lua de la capăt.
De la zero.
M-am săturat de asta.
4 ore tot umblă să pună niște cabluri.
Ieri a pierdut 3 ore să pună rotorul pe poziții!
- Nu intra acolo. - Uite, John, nu.
Dacă slujba asta n-a fost imposibilă și înainte,
- acum cu siguranță e imposibilă. - Hugh, nu.
La naiba cu tine și cu mașinăria ta.
Mașinăria mea o să ne aducă victoria.
Pe bune?
Mașinăria asta?
Chiar vorbești despre mașinăria asta?!
- Hugh! Hugh, nu! - Hugh! Oprește-te!
Nenorocit arogant ce ești.
Ne-ai putea ajuta.
Am fi putut face să meargă mai repede, dar n-ai vrut.
Dispari.
Are dreptate, Alan.
Sunt soldați care chiar încearcă să câștige războiul.
Fratele meu, protejează convoaiele de mâncare.
Verișorul meu e pe avioanele de luptă.
Toți prietenii mei, sunt acolo pe teren, în timp ce noi... În timp ce zilele trec
și noi nu producem nimic.
Datorită ție.
Mașinăria mea, va funcționa.
Haide, Peter.
Bine.
Poți să...
Poți să nu faci atât de mult zgomot? Nu-s sigură că
- proprietara doarme. - Scuze.
Uite.
Doar atâta lumină îți pot oferii.
N-au voie băieți după lăsarea nopții.
Și, ce mi-ai adus?
Așa.
Ține.
Unii aduc flori.
Astea sunt mesaje decriptate, direct de la comandantul nazist.
"0600 ore."
"Vremea e bună astăzi."
"A plouat dimineața."
"Heil Hitler."
Cu siguranță, informația asta vitală o să ne ajute să câștigăm războiul.
Legătura dintre codarea și decodarea mesajelor, mă interesează pe mine.
Putem găsi un indiciu care să-l putem implementa în Christopher?
Cine-i Christopher?
E mașinăria mea.
I-ai pus nume?
- E un nume rău? - Nu.
Nu, nu contează.
Încerci să construiești mașinăria ta universală?
- Ți-am citit lucrarea la universitate. - Se predă deja?
Nu. Nu. Am fost precoce.
Ai teoretizat o mașinărie care poate rezolva orice problemă.
Nu face doar un lucru, face totul.
N-a fost doar programabilă, a fost reprogramabilă.
Asta-i ideea din spatele lui Christopher?
Creierele umane pot calcula sume mari foarte repede...
Până și Hugh poate face asta... dar vreau ca, Christopher să fie mai isteț.
Să facă un calcul și apoi să determine ce să facă mai departe.
Cum face o persoană.
Gândește-te.
Creier electric.
Un calculator digital.
Ce se întâmplă aici?
Ce se petrece?
Nu. Nu, nu! Nu te atinge de aia!
- Rămâi în spate. - Ăla-i biroul meu.
Slavă Domnului.
N-aș fi vrut să caut într-unul greșit.
Ce faci? Ce se petrece?
E un spion în Bletchley.
Armata crede că-i un spion rus dublu, Alan.
De ce?
Băiatul nostru a interceptat asta în drum spre Moscova.
Pare cunoscut?
E cifrul lui Beale.
Codat cu o frază dintr-o carte, un poem sau...
Doar nu crezi că am de-a face cu asta, nu?
Agenții dubli sunt niște nemernici.
Burlaci izolați.
N-au niciun prieten sau familie.
Aroganți.
Cunoști pe cineva așa?
Eu...
Știu că nu mă placi, dar asta nu mă face un spion rus.
Nimic ieșit din comun, dle.
Nu mai spune.
Bine.
De data asta ai avut noroc, dar mai devreme sau mai târziu, vei face o greșeală.
Și n-am nevoie să te concediez.
Pentru că te voi omorî pentru înaltă trădare.
Am auzit ce s-a întâmplat.
Doar despre asta vorbesc fetele din căminul 3.
Am o idee ce te-ar putea înveseli.
Pentru că nicio scrisoare
nu poate fi codată singură, trebuie scrisă de mână
ca setările mașinăriei să nu respingă mesajul.
Aia-i echipa ta?
- Da. - Să-i salutăm?
- Nu. - Salut.
Ți-am spus să nu faci asta.
- Alan. - Hugh.
- Nu știam că bei. - Nu prea bea.
Doar soarbe din când în când.
Îți voi spune un secret, dră...?
Clarke.
- Dră Clarke. - Te rog.
Sorbitul e partea mea favorită.
Da?
- Vii să bei și cu noi ceva? - O să vin imediat.
Dră Clarke.
Te place.
- Da. - L-ai făcut să te placă.
Da.
De ce?
Pentru că-s o femeie în slujba unui bărbat,
și n-am timp să fiu o nemernică.
Alan...
Nu contează cât de isteț ești, Enigma e mult mai isteață.
Dacă vrei să rezolvi acest puzzle, vei avea nevoie de tot ajutorul posibil,
iar ei nu te vor ajuta dacă nu te plac.
- Ce-s alea? - Mere.
- Nu cred. - Chiar sunt.
Dra Clarke, Joan chiar, a spus c-ar fi...
drăguț din partea mea să vă aduc ceva.
Așa că uitați-mă. Eu...
Mulțumesc.
Îmi plac merele.
Mulțumirile mele merg către dra Clarke.
Sunt doi oameni în pădure, și dau peste un urs.
Prima persoană cade în genunchi și începe să se roage.
A doua persoană se pregătește să alerge.
Prima persoană întreabă a doua persoană, "dragul meu prieten, ce faci?
Nu poți să depășești un urs."
Iar a doua persoană îi spune, "Nici nu trebuie.
Trebuie să te depășesc doar pe tine."
Am să fiu cu Christopher, dacă aveți nevoie de mine.
Dacă presupunem că radical din 2 este un număr rațional, putem spune
că radical din doi este, a mai mare că b, unde a, b numere întregi, b diferit de 0.
Dle Turing, dai bilețele, nu?
Nu, dle.
Doar Turing poate să dea bilețele scrise anapoda.
Bun, domnilor, nu uitați de tema de la agebră peste vacanță.
Sărbători fericite și vom discuta despre numerele iraționale când ne vedem.
Dar teorema lui Euler îți spune rezultatul instant.
Poftim. Uită-te.
Dacă legi firele de la panou în diagonală, rotorul se va învârti de 500 ori mai repede.
De fapt, nu-i o idee atât de rea.
Cred că ăla a fost felul lui Alan de-a spune "mulțumesc."
Ăla-i sandvișul meu.
Nu-ți plac sandvișurile.
Emoționat?
Ce se întâmplă acum?
Va trebui să verifice setările mașinăriei Enigma.
Cât timp?
Armata germană s-a răspândit peste toată Europa,
din Polonia în Serbia, din Lituania în Danemarca,
Din Norvegia în Franța.
Steagurile naziste flutură peste toate capitalele acestor țări.
Campania lor își face de cap ca o frunză-n vânt.
Încă merge.
- Bună dimineața, dle. - Neața, Margaret.
Aparatele se tot învârt. Fără încetare. La sfârșit.
- Fără niciun rezultat vizibil? - Da.
Turing.
- Turing, deschide naibii ușa. - Nu.
Nu.
Deschide ușa sau o vom sparge.
Nu te pot lăsa să intri. Nu poți interfera cu mașinăria.
Spargeți ușa.
Opriți mașinăria.
Nu. Te rog, nu.
Te rog! Te rog!
Nu!
Se pare că marea și scumpa ta mașinărie, nu funcționează.
Funcționează.
Super.
Atunci ai descifrat mașinăria Enigma?
Era în proces.
E un asociat de la birouri.
Sute de lire s-au băgat în mașinărie, iar el e aici să vadă ce-ai realizat.
Nu vei înțelege niciodată, importanța mașinăriei pe care o creez aici!
Ai decodat vreu mesaj german?
Nici măcar unul?
Ne poți arăta dacă ai ajuns undeva?
S-a terminat finanțarea, iar răbdarea noastră a luat sfârșit.
E o plăcere atât de mare să spun asta; Alan Turing, ești concediat.
Vă rog să-l escortați pe dl Turing afară din această încăpere.
Nu.
Poftim?
Dacă-l concediezi pe Alan, va trebui să mă concediezi și pe mine.
Ce naiba spui acolo?
Crede-mă când îți spun că nu-i cineva care vrea să nu spună asta mai mult ca mine,
dar are dreptate.
Alan are dreptate.
Mașinăria lui poate funcționa și poate că-i cea mai bună șansă ce-o avem.
Doamne, nu-mi vine să cred.
Dacă-i concediezi pe ei...
Va trebui să mă concediezi și pe mine.
Și pe mine.
Suntem cei mai buni criptografi din Anglia. Ne vei concedia pe toți?
Comandante, mai dă-ne puțin timp.
Doar 6 luni, și dacă mașinăria nu produce nimic, atunci ne vom întoarce
la cum o făceam înainte... Ce zici?
O lună.
Și apoi, așa să-mi ajute Domnul, ați zburat cu toții.
Lăsați-l.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Și Alan, mașinăria ta, ar face bine să meargă.
Hugh.
Jur... nu-s un spion.
Pentru Dumnezeu, normal că nu ești un nenorocit de spion.
Ce?
Denniston mi-a dat cifrul Beale, și ghici ce?
L-am decodat.
"Cereți, și vi se va da; bateți, și vi se va deschide." Matei 7:7.
Asta a fost cheia.
Mult prea ușor pentru cei ca tine.
Doar că Denniston nu-i de acord.
Intră.
Dle, cred că l-am prins pe Turing.
L-am urmărit seara trecută la un bar, unde a întâlnit un individ.
Au schimbat niște plicuri.
Așa că l-am urmărit pe celălalt tip, l-am acostat și l-am luat la întrebări.
E un pederast. A mărturisit.
Ce?
Omul a recunoscut-o. Arnold Murray.
Stă pe lângă acel bar; oamenii îl plătesc pentru o partidă.
Turing e unul din acei oameni.
Doar că dl Murray de aici, a avut ideea de-ai jefui casa după act, cu un prieten.
Asta a ascuns Turing de noi.
E un pederast, nu un spion.
- Nu. - Ce s-a întâmplat?
Nu putem acuza un profesor universitar
- pentru indecență. - Nu, asta-i...
Astea-s prostii.
Turing pune ceva la cale...
A comis o infracțiune și-a încălcat legea.
Și cu un tip.
- Dumnezeule, e dezgustător. - Nu investigația asta am condus-o.
Adu-l la interogatoriu.
Stai.
Lasă-mă pe mine să-l interoghez.
Te rog. Lasă-mă jumătate de oră cu el,
și apoi îți jur, am să stau următoarea lună făcând orice dorești tu, cu orice caz.
Bun. Poate cineva să-mi aducă un mandat de arestare pentru Alan Turing?
Alan?
Christopher nu se mișcă destul de repede.
- Trebuie să vorbim. - Chiar și cu un panou diagonal,
tot nu elimină setările verificate
- așa cum ar trebui... - Plec.
Dar numai ce-ai intrat.
Nu.
Nu. Din Bletchley.
Ce?
E vorba de părinții mei.
Am 25 de ani, necăsătorită, locuiesc singură iar ei mă vor acasă.
E ridicol.
Ăștia-s părinții mei.
Nu poți pleca. Nu te voi lăsa.
"O să-mi lipsești." Asta ar spune o persoană normală
- în această situație. - Nu-mi pasă ce-i normal.
Ce-ar trebui să fac, Alan?
Nu voi renunța la părinții mei.
Ai o oportunitate aici, de-a face ceva cu viața ta.
Și să ajung ca tine? Nu, mersi.
Îmi pare rău că ești singur.
Dar Enigma nu te va salva.
Poți să decodezi asta, narcisist fragil ce ești?
Sau ai vrea să merg să ți-l aduc în ajutor pe prețiosul Christopher?
Îmi pare rău.
Vreau să rămâi pentru că-mi placi. Îmi place să vorbesc cu tine.
Și mie-mi place să vorbesc cu tine, Alan.
Dar dacă n-ai mai fi singură?
Dar dac-ai avea un soț?
- Ai unul în minte? - Am.
Hugh?
Hugh e foarte atractiv, recunosc, dar nu cred că-i genul de bărbat.
Nu, nu mă gândeam la Hugh.
Sau Peter?
Peter e foarte tăcut.
Dumnezeule.
Dar are sens.
M-ai cerut cumva?
E cel mai logic lucru.
E ridicol.
E vorba de părinții tăi.
Nu pot să cred că se întâmplă asta.
Joan...
Prenumele tău e Caroline sau Catherine?
- Elizabeth. - Joan Elizabeth...
Clarke, vrei să te căsătorești cu mine?
E frumos.
Știu că nu-i ceva obișnuit, dar...
Cine iubește ceva obișnuit?
L-a avut în ambele mâini și se uită la mine cu ochii ei blânzi și spune,
"ar trebui să-l pun în gură?"
Iar eu, "Da. Știi tu. În stilul francez."
Se apucă de treabă, pune buzele în jurul lui, și începe să fredoneze nenorocitul de imn.
Vino să dansezi.
Nu, nu, tu poți dansa cu logodnica ta când dorești, acum, e rândul meu.
Ce s-a întâmplat?
Dar dacă...
Dar dacă n-o plac pe Joan în sensul ăla?
Pentru că ești un homosexual?
Mi-am dat seama.
Ar trebui să-i spun c-am avut aventuri cu alți bărbați?
Știi, în experiența mea limitată, femeile tind să nu suporte
faptul că s-au căsătorit accidental cu un homosexual.
Poate că-i mai bine să nu spui nimănui această informație
Îmi pasă de ea, chiar îmi pasă, doar că nu cred că mă pot preface.
Nu poți spune nimănui, Alan.
E ilegal.
Și Denniston caută orice motiv să te închidă.
Știu.
Asta trebuie să rămână un secret.
- Vino, e rândul tău. - Bine.
- O ceașcă de cafea? - Nu, mulțumesc.
Dle Turing, pot să-ți spun un secret?
Sunt destul de bun cu ele.
Sunt aici să te ajut.
Se vede.
Mașinăriile gândesc?
- Ai citit materialele publicate de mine? - Ce te face să spui asta?
Pentru că stau într-o secție de poliție,
acuzat c-am obligat un individ să-mi atingă penisul,
iar tu m-ai întrebat dacă mașinăriile gândesc.
Și pot?
Ar putea mașinăriile să gândească cum o fac oamenii?
Majoritatea oamenilor ar spune că nu.
Dar tu nu faci parte din ei.
Problema este că pui o întrebare foarte stupidă.
Da?
Normal că mașinăriile nu pot să gândească la fel ca oamenii.
O mașinărie e diferită față de-o persoană. Așadar, gândesc diferit.
Întrebarea interesantă este că, doar pentru că ceva,
gândește diferit față de tine, înseamnă că nu gândește deloc?
Lăsăm oamenii să aibă aceste divergențe.
Ție-ți plac căpșunii, eu urăsc patinatul,
tu plângi la filme triste, eu sunt alergic la polen.
Care-i diferența acestor gusturi diferite,
acestor preferințe diferite,
dacă nu pentru a spune că, creierele noastre lucrează diferit,
că noi gândim diferit?
Și dacă putem spune așa unul despre altul,
atunci de ce nu putem spune aceleași lucruri pentru creierele...
făcute din cupru, cabluri, fier?
Despre asta ai scris în marea ta lucrare?
- Cum se numește lucrarea? - "Jocul Codurilor."
Și despre asta-i vorba?
- Vrei să te joci? - Să mă joc?
E un joc.
Un fel de test.
Pentru a determina dacă ceva-i o mașinărie sau o ființă umană.
Ce trebuie să fac?
E un judecător și-un subiect, și...
Judecătorii pun întrebări,
și, conform răspunsului dat de subiect,
determini cu cine stai de vorbă.
Cu cine vorbește judecătorul.
Tot ce trebuie să faci e să-mi pui o întrebare.
- Ce-ai făcut în timpul războiului? - Am lucrat la centrală.
Ce-ai făcut cu adevărat în timpul războiului?
Ești atent?
La naiba!
Rămânem fără timp. Aproape o lună.
Asta e, atunci, nu?
Problema e că nu contează cât de mult îl îmbunătățim.
Mașinăria nu va putea să proceseze 159 de milioane de milioane de posibilități.
Suntem fără speranță.
Caută. Nu știe după ce să caute.
Dacă am ști ce spun mesajele...
Dacă am ști ce-ar spune mesajele, n-ar mai trebui să le decodăm.
Cine-i prietenul lui Alan?
Hugh. E programator, de fapt.
Atunci e genul meu, nu?
- Îți fac cunoștință. - Nu.
O să vină el aici.
- Ești sigură? - Da.
I-am zâmbit acum 15 minute și nu m-am mai uitat la el de atunci.
Cine-i fata cu John?
Helen. Lucrează cu ea.
E foarte drăguță.
Vrea să merg acolo.
Ce? Cum naiba știi asta?
Mi-a zâmbit acum ceva timp și nu s-a mai uitat aici de mult.
Și l-am prins.
De ce, când am fost singură,
lucrul ăsta-mi părea plictisitor, dar acum că-s logodită,
mi se pare extrem de amuzant.
Bun. Și ea vrea.
Alan, fă-ne cunoștință.
Ce? De ce eu?
Pentru că nu se compară nimic cu abordarea unui prieten
de-a face o femeie să facă ceva ce va regreta mai târziu.
Să mergem.
Pe un pahar că Alan o dă-n bară.
Nu fac pariu.
- Alan Turing are o teorie. - Are foarte multe.
Crede că reglementările
împotriva bărbaților și-a femeilor de-a lucra împreună sunt nasoale,
pentru că o asemenea apropiere ar duce automat la dragoste.
Ce? Nu, nu cred că...
În fine...
Eu nu-s de acord.
- Da? - Da.
Cred că dacă aș lucra lângă o femeie zi de zi,
i-aș aprecia abilitățile și înțelepciunea fără să o duc în pat.
Îmi pare rău, ne-am întâlnit?
Nu-mi amintesc. Dar să presupunem că n-am făcut-o.
- Helen Stewart. - Hugh Alexander.
- Ești de acord cu Alan sau cu mine? - Cu Alan, desigur.
Sunt flatat, pe bune, dar nu cred că...
Prostii. Lucrez lângă un bărbat
în fiecare zi și nu mă pot abține, dar am ajuns să-l plac puțin.
Cine-i acest bărbat? Să-l iau la bătaie.
Nu trebuie să-ți faci griji... nu-i de aici.
Nici măcar nu ne-am întâlnit. E neamț.
Acum chiar vreau să-l omor.
Cum adică lucrezi cu un neamț?
Fiecare din noi, interceptează mesaje de la un turn radio german.
Avem un duplicat pe cealaltă parte, care tastează toate mesajele.
Toți tastează diferit, așa că ajungi să cunoști ritmul tastării.
E destul de intim.
Simt că-l cunosc de mult timp.
Păcat că are o iubită, dar de asta nu-s de acord cu tine, dle Alexander.
Pentru că-s îndrăgostit de-un coleg de muncă pe care nici nu l-am întâlnit.
Lasă-mă să-ți mai cumpăr o halbă și-am să-ți spun de ce greșești.
Haide.
Super.
Mersi.
Două halbe. Ai bere mai tare?
În caz că te întrebi, așa arată flirtul.
Helen...
Pe bune, nu fumezi?
Alan...
Da, Alan?
- De ce crezi că neamțul are o iubită? - E doar
- o glumă stupidă; nu-ți face griji. - Nu, nu. Spune-mi.
Fiecare mesaj de-al lui, începe cu aceleași 5 litere: C-I-L-L-Y.
Așa că m-am gândit că Cilly, trebuie să fie numele
- iubitei sale. - Dar e imposibil.
Nemții sunt instruiți să folosească cinci litere aleatorii la începutul fiecărui mesaj.
Acest individ n-o face.
Dragostea face ca omul să facă lucruri ciudate, cred.
În acest caz, dragostea a făcut ca Germania să piardă războiul.
Du-te, Peter.
Scuze.
Alan! Alan!
Alan!
Vreau doar să...
Hugh Alexander. John Cairncross.
Peter Hilton.
Alan? Ce mama...?
Dar dacă, Christopher nu trebuie să caute prin toate setările Enigmei?
Dar dacă trebuie să caute pe cele care au cuvinte repetate
- în mesaj? - Cuvinte repetate, previzibile.
Exact.
Ca ăsta de exemplu.
"0600. Vremea e bună astăzi."
"A plouat dimineața. Heil Hitler."
Asta-i.
Exact.
Trimit un raport al vremii în fiecare zi la ora 06:00,
așa că vor fi trei cuvinte de care știm în fiecare mesaj de dimineață...
"vreme," normal, și "Heil Hitler."
Heil Hitler.
Uite mesajul de acum dimineața.
Hugh, partea din dreapta seteaz-o pe "vreme" și "Hitler."
Peter, John, verificați voltajul fiecărei litere,
- prin encriptorul de semnale. - Vom folosi bucle?
Da. Joan, care a fost ultimul mesaj de la ora 06:00?
- L... - L...
H...
W...
- A... - A...
- Q. - Q.
Gata.
Haide. Haide, Christopher.
Dumnezeule.
Ce s-a întâmplat?
- A funcționat? - Alan?
Alan! Alan!
Am nevoie de-un nou mesaj.
Ultima interceptare.
Mulțumesc.
O... T...
- Gata? - Da.
- M... - M...
- Y... - Y...
- M... s... - M... s...
- A... I... - A... I...
- C... - C...
- T... - T...
- R... - R...
- I... - I...
- S... o... - S... o...
- A... - A...
- Y... r... I... - Y... r...
I.
"Kms Jaguar is auf punkt...
Este îndreptat 53 de grade 24 minute nord,
and auf punkt one... în partea de vest."
Heil Hitler.
Se pare că-i singurul lucru în germană ce trebuie să-l știi să dobori Enigma.
Da!
- M... - M...
- A... - A...
- Y... - Y...
- I... - I...
- T... - T...
- R... - R...
- O... - O... t...
- T... a... - A...
- H... - H...
- Q... - Q...
- U... - U...
- R. - R.
Doamne, ai reușit.
Ai învins nazismul cu-n rebus.
Sunt cinci oameni în lumea asta care știu poziția fiecărei nave din Atlantic.
- Sunt cu toții în camera asta. - Doamne Dumnezeule.
Cred că nici el n-are putere
- pe care o avem noi acum. - Nu.
O să fie un atac asupra unui convoi englezesc de pasageri..
Acolo.
Doamne, ai dreptate. Acele vase sunt la doar
- 20, 30 minute distanță. - Civili.
Cu sutele. Putem să le salvăm viața.
Am să sun la biroul lui Denniston
- ca să alertăm armată. - Crezi că avem timp să-i salvăm?
Ar trebui să fie...
Cu biroul lui Denniston vă rog, e urgent.
Nu.
Ce naiba faci?
Nu-l poți suna pe Denniston.
Nu-i poți spune despre atac.
- Despre ce vorbești? - Putem apăra convoiul în 10 minute.
- Lasă vasele să scufunde convoiul. - A fost o zi lungă, poate că ești...
- Nu avem timp... - Nu!
Hugh! Hugh! Ajunge!
- Ajunge! - Oprește-te, Hugh!
John, atacul e în câteva minute.
Da, nu, sunt bine.
Știi de ce oamenii adoră violența, Hugh?
Pentru că se simte bine.
Câteodată nu putem face ceea ce ne face să ne simțim bine.
Trebuie să facem ce-i logic.
Și ce-i logic?
Cel mai greu să minți pe cineva, e atunci când se așteaptă să fie mințiți.
Dumnezeule.
Ce?
Dacă cineva așteaptă o minciună, nu poți să-i spui una.
La naiba, Alan are dreptate.
Ce e?
Ce-ar crede nemții dacă le-am distruge toate navele?
Nimic. Ar fi morți.
Nu.
Nu, nu poți avea dreptate.
Convoiul nostru își schimbă brusc direcția...
Niște bombardiere află miraculos coordonatele vaselor...
Ce vor crede nemții?
Nemții vor ști că am decriptat Enigma.
Vor opri toate comunicările radio și vor schimba complet Enigma
- până-n weekend. - Așa-i.
Doi ani de muncă.
Tot ce-am făcut aici, va fi în zadar.
Sunt 500 de civili în acel convoi.
Femei, copii, iar noi suntem pe cale să-i lăsăm să moară.
Datoria noastră nu-i să salvăm un convoi,
- e să câștigăm războiul. - Datoria noastră a fost să decriptăm Enigma.
Am făcut asta.
Acum urmează partea cea grea.
- S-o ținem secret. - Carlisle.
Ce?
Convoiul pe care-l vei... Carlisle e numel vasului.
Nu putem profita de fiecare informație. Fie, nu vom profita.
Însă de data asta profităm.
Peter, ce ai?
Fratele meu e pe vasul Carlisle. El se ocupă de tun.
Îmi pare rău.
Cine naiba crezi că ești?
Vorbim de fratele meu.
E fratele meu și mai sunt câteva minute să-i anulezi moartea.
Nu se poate.
Are dreptate.
Alan. Joan. Hugh. John.
Vă rog, eu...
Nemții nu vor fi suspicioși doar c-am oprit un atac.
Nimeni nu va fi.
Îți cer asta ca prieten. Te rog.
Îmi pare rău.
Nu ești Dumnezeu, Alan... Nu poți decide cine trăiește și cine nu.
Ba da, putem.
- De ce? - Pentru că nimeni altcineva nu poate.
De ce-mi spui asta?
Am nevoie de ajutorul tău să țin secret față de...
Armată, regalitate, de toți.
Nimeni nu poate ști c-am decriptat Enigma.
Nici măcar Denniston.
Care-i pe cale să te de-a afară.
Poți să rezolvi treaba asta.
Până vom dezvolta un sistem care să te facă să determini
cât de mult să acționezi în urma informațiilor... Ce atac să oprești,
pe care să-l ignori.
Analiză statistică.
Numărul minim de acțiuni ne va ajuta să câștigăm războiul...
Dar e numărul maxim pe care ni-l putem asuma până când nemții devin suspicioși.
Și-o să te încrezi în statistici?
- În matematică? - Da.
Iar MI6 poate să vină cu minciunile pe care le-am spus tuturor.
Ai nevoie de-o sursă alternativă,
o informație ce-o putem folosi. O poveste falsă
că să putem explica cum am ajuns la acea informație fără ajutorul Enigmei.
Și apoi poți să trimiți acele povești și nemților.
Și apoi armatei noastre.
Menține un nivel ridicat de minciuni pentru a ajuta guvernul.
Pare a fi expertiza mea.
Alan, rareori am spus asta, dar ești exact omul care speram c-o să fii.
L-au numit "Ultra."
Cea mai mare facilitate de obținere a informațiilor
din întreaga lume.
Nu puteau să miște fără să nu știm ce fac.
I-E-O...
Ascunderea a devenit cea mai mare problemă,
și pentru un motiv anume, ei au avut încredere în mine.
Peter... ai decriptarea de la 630...
E un cifru Beale, encriptat cu o frază dintr-o carte sau...
"Cereți, și vi se va da; bateți, și vi se va deschide." Matei 7:7.
Aia a fost cheia.
Peter se va da pe brazdă.
Jack, ne poți lăsa puțin singuri, te rog?
Noi și rușii suntem de aceiași parte.
Ce voi face eu, va ajuta Anglia.
Trebuie să-i spun lui Denniston.
Nu, nu trebuie.
Dacă-i spui secretul meu... Eu i-l voi spune pe-al tău.
Știi ce le fac homosexualilor?
Nu vei mai putea munci niciodată, nu vei mai preda niciodată.
Mașinăria ta prețioasă...
Mă îndoiesc că-l vei mai vedea vreodată.
Pot să vorbesc cu Stewart Menzies, vă rog? E urgent.
Un moment, vă rog.
Menzies la telefon.
Uneori chiar trebuie să ții secret.
E mult mai ușor dacă n-ai fi știut acel secret în primul rând.
Îmi urmăreau scrisorile, îmi ascultau telefonul?
Mergeau pe unde-am fost eu?
Știi, n-am aflat niciodată.
Joan?
Ce...
Unde-i Joan?
La închisoare.
Ce-ai făcut?
Decodând mesajele Enigmei. Am găsit o grămadă
- pe noptiera de lângă pat. - Nu, nu. I le-am dat
acum un an sau doi când încercam să aflu
- o legătură între... - Cu siguranță.
Denniston caută un spion rus.
A căutat un căminul 8.
Știu cine-i spionul.
Nu-i Joan. E Carincross.
Am găsit cifrul Beale, în Biblie.
Doamne, aș fi vrut să fi fost tu spionul.
Ai fi mult mai mult mai bun decât el.
Știai că-i el?
Normal că știam.
Știam dinainte să vină-n Bletchley.
Cum crezi că l-am pus aici?
Dar avem mașinăria Enigma.
Da, serviciile poloneze...
Ai pus un spion rus în Bletchley?
E chiar de ajutor să-i poți spune tot ce dorești lui Stalin.
Churchill e prea paranoic.
N-ar spune nicio informație rușilor.
Nici măcar informațiile care-i vor ajuta împotriva nemților.
Există atâtea secrete.
Cairncross n-are habar că știm, desigur.
Chiar nu-i așa inteligent.
Fapt pentru care am nevoie de ajutorul tău.
Vreau să știu ce să-i spun lui John, rușilor la fel și englezilor.
Nu-s un spion. Sunt un matematician.
Cunosc mulți spioni, Alan.
Ai mai multe secrete decât cei mai buni dintre ei.
Trebuie să-mi promiți c-o vei elibera pe Joan.
Da, Joan e la piață.
O să se întoarcă într-o oră. Am mințit.
Mai bine păstrez astea.
Dacă află cineva de ele, îți vei dori să fie în închisoare.
Alan...
O să avem un război atât de minunat împreună.
Vreau să pleci din Bletchley.
Ce? E vorba de Menzies. N-am încredere în el.
Nu-i în siguranță aici. Crezi că-i mai în siguranță
- în altă parte? - Trebuie să pleci.
Trebuie să pleci de lângă mine.
Alan, ce s-a întâmplat?
Nu mai putem fi logodiți.
Părinții tăi trebuie să te primească și să-ți găsești un soț în altă parte.
Ce-i cu tine?
Am ceva să-ți spun.
Sunt homosexual.
Bine.
Nu, nu. Îmi plac bărbații, Joan... nu femeile.
- Și ce? - Ți-am spus.
Și?
Am avut suspiciunile mele; mereu am avut.
Dar nu suntem ca ceilalți.
Ne iubim în felul nostru, și putem să avem viața pe care o dorim.
Nu vei fi soțul perfect.
Dar îți promit, n-am intenția să fiu soția perfectă.
N-am să-ți fac masa în fiecare seară când vii tu de la servici.
O să lucrez și eu.
O să lucrezi și tu.
Și vom avea o companie plăcută.
Vei avea mintea mea iar eu pe-a ta.
Sună ca un mariaj perfect.
Pentru că-mi pasă de tine.
Și ție-ți pasă de mine.
Și ne înțelegem mai mult decât ne-a înțeles cineva.
Nu.
- Ce? - Nu-mi mai pasă de tine.
Niciodată nu mi-a păsat.
Am avut nevoie de tine să decriptez Enigma.
Am făcut asta, așa că poți pleca.
Nu merg nicăieri.
Mi-am petrecut prea mult din viața îngrijorându-mă de ce crezi despre mine,
sau de ce cred părinții despre mine,
sau băieții din căminul 8 sau fetele din căminul 3.
Și știi ce? M-am săturat.
E cea mai importantă muncă pe care o fac, și nimeni nu mă oprește.
Mai ales tu.
Știi ce, au avut dreptate.
Peter, Hugh, John. Chiar ești un monstru.
Războiul a mai durat încă doi ani...
Și-n fiecare zi ne-am făcut calculele.
În fiecare zi am decis cine trăiește și cine moare.
În fiecare zi ne-am ajutat aliații spre victorie și nimeni nu știa.
Stalingrad.
Bătălia de la Ardenne.
Invazia Normandiei.
Toate victoriile n-ar fi fost posibile fără informațiile noastre.
Și oamenii vorbesc despre război ca și cum ar fi o luptă între civilizații.
Libertate versus tiranie, democrație versus nazism,
sângele armatelor intrând în pământ, vasele navigând peste oceane,
avioanele aruncând bombe din nori până când acoperă până și soarele...
Nu așa a fost războiul pentru noi.
Pentru noi, 6 oameni încântați de rebus într-un oraș din sudul Angliei.
Asta-i victoria voastră.
Victoria libertății din fiecare țară.
Ăsta-i un moment glorios.
Aș fi vrut ca Franklin D. Roosevelt să trăiască să vadă ziua asta.
A fost Dumnezeu?
Nu. Pentru că nu Dumnezeu a câștigat războiul.
Noi l-am câștigat.
Ce se întâmplă acum?
Mergem înapoi în universitate, nu?
Da, ceva de genul.
Dar mai aveți un singur lucru de făcut înainte să nu mai lucrați pentru noi.
Ce anume?
Ardeți tot.
- Să ardem? De ce? - Vi s-a spus când ați început
că-i un program secret... Credeați că glumim?
- Dar războiul s-a terminat. - Războiul ăsta da.
Dar o să fie altele.
Și știm cum să spargem un cod pe care nimeni n-a crezut că-i decriptabil.
Exact.
Rupeți tot. Ardeți tot.
Împrăștiați cenușa.
Niciunul din voi nu s-a întâlnit.
Niciunul din voi n-a auzit de cuvântul Enigma.
Să mergeți cu bine.
Aveți grijă. Cu puțin noroc, nu va trebui să ne mai vedem deloc, în această viață.
E incredibil.
Acum, detective, poți să judeci.
Spune-mi, ce sunt?
Sunt o mașinărie?
Sunt o persoană? Un erou de război? Sunt un criminal?
Nu te pot judeca.
Atunci nu-mi ești de ajutor.
Intră.
Ați vrut să mă vedeți, dle?
Turing. Vino și stai.
S-a întâmplat ceva?
Tu și Christopher Morcom sunteți foarte apropiați.
N-aș spune așa.
Profesorul de matematică spune că sunteți de nedespărțiți.
Suntem cei mai buni elevi din clasă.
Te-a prins dând biletele zilele trecute.
Criptografie, pentru a trece timpul. Orele sunt prea ușoare.
Tu și prietenul tău rezolvați probleme de matematică în timpul orelor
pentru că orele sunt prea ușoare?
Nu-i prietenul meu.
Mi s-a spus că-i singurul tău prieten.
Cine a spus asta?
A apărut ceva, cu privire la Morcom.
De ce sunt aici?
Christopher e mort.
Nu înțeleg.
Mama lui ne-a spus în dimineața asta.
Familia a fost în vacanță.
Nu înțeleg.
Avea tuberculoză și sunt sigur că ți-a spus.
Așa că ăsta nu-i un șoc pentru tine, dar...
Totuși, îmi pare rău.
Vă înșelați.
Nu ți-a spus?
A fost bolnav de multă vreme.
Știa că asta-l așteaptă.
Dar s-a împăcat cu gândul.
Băiat bun.
- Ești bine, Turing? - Da. Desigur.
Cum am spus, nu l-am știut atât de bine.
Înțeleg.
Foarte bine.
Pot pleca, directore?
Felicitări, dle.
Scuze.
Aș fi venit. Aș fi depus mărturie.
Și ce-ai fi spus, că n-am fost homosexual?
Alan... e ceva serios.
Te-ar putea trimite-n închisoare.
La naiba.
Mâinile tale. Îți tremură.
Nu, nu-mi tremură.
Alan.
E din cauza medicamentelor.
Medicamentelor?
Judecătorul mi-a dat de ales.
Ori doi ani de închisoare ori terapie hormonală.
Dumnezeule.
Da, da, așa este.
Castrare chimică.
Pentru a vindeca poftele mele homosexuale.
Normal c-am ales asta.
Adică, nu puteam să lucrez în închisoare și...
Bine.
Am să vorbesc cu doctorii tăi.
- Am să vorbesc cu avocații tăi. - Sunt bine.
- Lasă-mă să te ajut. - N-am nevoie de ajutorul tău, mersi.
Alan, nu trebuie să fii singur.
Nu-s singur.
N-am fost niciodată.
Christopher a devenit foarte isteț.
Dacă nu-mi continui tratamentul, o să-l ia de lângă mine.
Nu-i poți lăsa să facă asta. Nu poți.
Nu-i poți lăsa să mă lase singur.
Nu vreau să fiu singur.
- Nu vreau să fiu singur. - Bine, bine.
Bine.
E în regulă. Vino și așează-te.
E în regulă.
Vino și așează-te.
E în regulă.
E un inel mult mai frumos decât cel pe care ți l-am făcut eu.
Da. Îl cheamă Jock.
Dacă-ți vine să crezi, e soldat.
Lucrăm împreună.
De ce nu rezolvi un rebus?
Îți va lua doar cinci minute.
Sau în cazul tău, șase.
Poftim.
Poate mai târziu.
Da, desigur.
Ai ce ți-ai dorit, nu-i așa?
De lucru, un soț.
O viață normală.
Niciun om normal n-ar fi putut să facă așa ceva.
Știi ca-n dimineața asta...
Am fost pe tren care a trecut printr-un oraș care n-ar fi existat dacă nu erai tu?
Am cumpărat un bilet de la un om care ar fi mort dacă nu erai tu.
M-am gândit la munca mea...
O lume plină de oportunități științifice, există datorită ție.
Dacă ți-ai fi dorit, ai fi putut să fii obișnuit...
Dar îți promit că eu n-am vrut asta.
Lumea-i un loc mai bun datorită faptului că n-ai fost.
Chiar crezi asta?
Cred că uneori, oamenii de la care nu ne așteptăm deloc, fac lucruri neașteptate.
După un an de terapie hormonală, Alan Turig s-a sinucis la data de 7 iunie, 1954.
A avut 41 de ani.
Între 1885 și 1967, aproximativ 49.000 de homosexuali au fost pedepsiți
datorită legii britanice.
În 2013, Regina Elizabeta îi oferă lui Turing niște ofrande post mortem
onorându-i realizările impresionante.
Istoricii, spun că decriptarea Enigmei a scurtat războiul cu cel puțin doi ani,
salvând viețile a peste 14 milioane de oameni.
Guvernul a ascuns asta mai mult de 50 de ani.
Munca lui Turing a inspirat generații, iar cercetătorii o numesc "Mașina Turing."
Astăzi, le spunem calculatoare.
Traducerea și adaptarea Richard Nasta @ RoSA pentru www.rosa-team.ro